Kuigi tõde on, et emotsioonide allasurumine pole hea, ei taha sa samas, et emotsioonid su elu juhiksid. Emotsioonide allasurumise ja väljaelamise vahel on üks püha ruum – puhas kogemus. Selles seisundis sa ei suru energiat seesmiselt maha ega väljenda seda ka väliselt. Oled lihtsalt valmis südamest ja meelest tulevat energiat kogema. Kurbus surma pärast ja rõõm sünni üle tõusevad mõlemad seestpoolt üles ja toidavad su hinge. Nad puudutavad sind su olemuse sügavamate soppideni. Sina neid ei puuduta – nemad puudutavad sind. Nendega pole vaja midagi peale hakata. See kõik on vaid kingitus, millega Looja sind õnnistanud on. Meel on vaba mõtteid mõtlema ja süda on vaba tundeid tundma. See kõik tagab sulle rahuseisundi ja tänulikkuse. Nii ongi elu mõeldud olema.
Sina aga ei suuda mõtete ja emotsioonidega toime tulla. Sa sõdid neile vastu ja siis ehitad endasse ladestunud taaga ümber mingi mentaalse maailma. Sellises seisundis õnnestub sul tänu tunda vaid siis, kui saad, mida tahad või kui sul õnnestub vältida seda, mida sa ei taha.