Talus olid kasutusel omatehtud salvid ja tinktuurid. Tol ajal ei olnud nii, et jooksed kohe apteeki. Näiteks oli meil haavaraviks salv, mis tehtud kuusevaigust, mesilasvahast ja tõrvast. Isa sulatas need kolm komponenti kokku ja see oli meil alati olemas. Kõhu jaoks korjati kevadel kasepungi ja pandi alkoholi sisse tõmbama. Ema korjas alati ka naistepuna ja kressi, mida hüüdsime kulliküünteks.
Piparmünt ja linaseemned pidid kohe kindlasti olema. Kasvatasime ise lina ning linaseemnetest keedeti leent, seda ei kurnatud ära, joodi jahutatult. Vasikatele anti seda ka, et nad terved oleksid.