Ärevusel, pealetükkivatel mõtetel ja tühjusetundel on ühine põhjus - eneseusalduse puudumine. Eneseusaldus on kompass olemise keskpunktis, see, mis laseb meil navigeerida läbi meie sisemiste ja välimiste maailmade kergelt ja enesekindlalt. See aitab meil eristada armastavad mõtted vigastest mõtetest ja me suhtume oma emotsioonidesse kaastundega. Ilma eneseusalduseta on raske otsuseid teha. Olgu küsimus suuremas otsuses, nagu töö vastuvõtmine, või siis väiksemas, nagu mida restoranis tellida - inimesed, kes võitlevad ärevusega, leiavad end otsustamisel sageli olukorras nagu hirv autotulede valguses, kirjutab nõustaja Sheryl Paul oma raamatus "Ärevuse tarkus".
Selle all peitub hirm teha “vale” valik: viga, mida võidakse pärast ehk kahetseda, ning kinnihoidmine uskumusest, et täiuslikkus on võimalik või et jäädakse millestki ilma. Meid on nii sügavalt õpetatud uskuma õige ja vale valiku olemasolus, et isegi siis, kui elus on vaja teha väiksemaidki muutusi, kardame asja kihva keerata. Justkui me usuksime, et iga otsuse puhul tuleb teha mitmete valikutega test ja kui paneme linnukese valesse kohta, siis kukume läbi.